Telefon Oppo Find 5 X909: Nekompromisní Číňan (recenze)
- Recenze
-
Karel Kilián
- 4.1.2015
- 22
![oppo_find_5_ico oppo_find_5_ico](https://www.svetandroida.cz/media/2013/09/oppo_find_5_ico.jpg)
Čtyřjádrový procesor Qualcomm Snapdragon S4 Pro, 2 GB operační paměti, pětipalcový FullHD displej a 16 GB interního úložiště – to jsou základní parametry čínského telefonu Oppo Find 5. Jenže často se stává, že co vypadá dobře na papíře (nebo ve webovém prohlížeči), je ve skutečnosti úplně někde jinde, zpravidla níže. Jak tomu bude v případě tohoto kousku? Naše recenze vám, kromě detailního představení zmíněného telefonu, také zkusí odpovědět na otázku, zda je nutné se bát smartphonů méně známých čínských výrobců.
Obsah recenze
- Obsah balení
- Vzhled a dílenské zpracování
- Hardware a displej
- Technologie
- Testy výkonu (benchmarky)
- Herní výkon
- Připojení k počítači
- Konektivita
- GPS
- Baterie a výdrž telefonu
- První spuštění
- Uživatelské prostředí
- Klávesnice
- Kontakty a telefonování
- Fotoaparát a natáčení videa
- Multimédia
- Softwarová výbava
- Kdy, kde a za kolik?
- Resumé
Obsah balení
Telefon dorazil do redakce v nezvykle velké krabici o rozměrech 15 x 21,5 x 6,5 cm z recyklovaného kartónu. Dychtivě jsme očekávali, co v tak velkém balíčku najdeme. Překvapivě v něm byla menší černá krabička (tak trochu „matrjoška“, že ano) s logem Oppo, nápisem „Find“, stříbrnou pětkou a rafinovaným způsobem otevírání (rozměry 14,8 x 4,7 x 8 cm). Na zadní straně jsme si mohli přečíst vybrané technické parametry, na které se ale podíváme později. Nutno uznat, že v tomto balení přežije telefon i přepravu Českou poštou bez sebemenší úhony.
Po otevření malé krabičky nás už překvapivě nečekala další, ještě menší, ale vykoukl na nás Oppo Find 5, zabalený v sáčku s transportní fólií na displeji (nutno podotknout, že i s fólií obrazovka zcela korektně vnímá doteky). Zběžný pohled odhaluje, že jsme k testu dostali bílou variantu.
Pod postýlkou pro telefon nalézáme nejprve maličké desky, ve kterých se ukrývá prostředek na vysunutí slotu pro SIM kartu a dvacetistránková příručka s důležitými informacemi. Milým bonusem nejen pro hračičky a experimentátory jsou dva NFC štítky.
Postupme ještě o jedno patro níže, kde je uložena skutečně miniaturní nabíječka (vstup: 100-240 V, 200 mA, výstup: 5 V, 1000 mA), která měla v případě námi testovaného kusu britskou koncovku. Dále je tu tradiční napájecí/datový kabel s USB konektorem na jednom konci a microUSB na druhém, dlouhý 100 centimetrů. Poslední na seznamu dodávaného příslušenství jsou sluchátka v provedení pecky. Veškeré příslušenství barevně ladí s telefonem a je tedy v bílé barvě.
K instalaci SIM karty do telefonu je, jak již výčet příslušenství naznačuje, potřeba speciální nástroj, kterým vysunete „lůžko“ z těla telefonu. Podobný systém můžete znát již několik let z mobilů značky Apple.
Z hlediska výbavy patří tedy Oppo Find k tradičnímu standardu – proti konkurenci hodnotíme přítomnost fólie, kterou není nezbytně nutné sundávat. Smířit se také budete muset s pořízením jiné nabíječky či adaptéru s evropskou „vidlicí“.
Čínský výrobce si pěkně pohrál se zabalením telefonu, které se opravdu povedlo. Můžeme konstatovat, že rozbalování je takovým malým zážitkem, byť ve srovnání s „jablečnou“ konkurencí chyběla snad jedině vůně :)).
Vzhled a dílenské zpracování
Oppo Find 5 zaujme na první pohled svými rozměry, ale i designem – zejména z boku vynikne kontrast černé části s obrazovkou a sněhobílých zad telefonu. Někdo možná bude mít výhrady k použitému plastu (přesněji řečeno polykarbonátu), nicméně díky zdrsnění zadní části můžeme konstatovat, že telefon je příjemnější do ruky než Samsungy s hladkými zády.
Největší část přední strany pochopitelně zabírá displej s úhlopříčkou 5,0 palců a rozlišením 1080 x 1920 obrazových bodů, pod kterým se nachází obvyklá trojice senzorových tlačítek: Menu, Domů a Zpět. V podstatě celé čelo je pokryto sklem Corning Gorilla Glass 2, pouze v dolní části obsadil asi 0,7 cm plastový výstupek. Celistvost skleněného povrchu narušuje jen výřez pro reproduktor, situovaný logicky nahoře. Nalevo od reproduktoru je velmi umně skrytá čelní kamera a senzory přiblížení a okolního světla. Nejspíš až po prvním zablikání zaznamenáte indikační LED vpravo nahoře, která umí svítit různými barvami. Její intenzita je ale při blikání na nočním stolku možná poněkud vyšší.
Zajímavé je, že nikde na přední straně nefiguruje logo výrobce. Oč je provedení přední strany elegantnější, o to je méně praktické – pokud telefon položíte na podložku displejem dolů, není krycí sklo chráněno proti poškrábání ani minimálním rámečkem (ano, maličko může pomoci plastová „brada“).
Telefon je jako celek poměrně velký – jeho rozměry jsou 141,8 x 68,8 x 8,9 milimetrů – a v dlani ho určitě pocítíte, neboť váží 165 gramů. Svůj podíl na hmotnosti má kovový rám, skrývající se v útrobách.
Výhradně kapacitní ovládání na přední straně znamená, že telefon lze z režimu spánku probudit pouze hardwarovým tlačítkem. Výrobce naštěstí přemýšlel, a dovoluje zařízení probrat k životu nejen tlačítkem pro vypnutí/zapnutí, ale také tlačítky pro nastavení hlasitosti, situovanými na opačné straně. Všechna tlačítka jsou umístěna tak, aby na ně uživatel dosáhl i jednou rukou, což je obzvláště u tak velkého telefonu chvályhodné.
Předek jsme viděli, takže si projdeme hrany telefonu, na kterých se potkává bílý plast s krycím sklem. Na dolní straně je k vidění microUSB konektor a štěrbina mikrofonu.
Na pravé straně je kolébkové tlačítko pro nastavení hlasitosti, nahoře najdeme konektor pro připojení sluchátek, vlevo pak slot na SIM kartu a tlačítko pro vypnutí/zapnutí/probuzení telefonu. Je vidět, že autoři designu telefon před zahájením výroby drželi v ruce, protože poloha tlačítek na hranách při běžném uchopení takřka přesně odpovídá dosahu palce a ukazováku.
Kombinací stisku tlačítek pro vypnutí/zapnutí a snížení hlasitosti je možné pořídit snímek obrazovky, což mají recenzenti rádi ;).
Co, bohužel, na těle telefonu nenajdete, je možnost uchycení poutka pro případnou šňůrku.
Zadní strana je z matného respektive zdrsněného plastu, který významně přispívá k příjemnému držení telefonu v dlani a menšímu zachytávání otisků. V dolní části je uveden model a FCC ID, nad textem je situován hlasitý reproduktor. Uprostřed následuje logo Oppo, situované netradičně na výšku. V horní části je optika fotoaparátu s dvěma přisvětlovacími LED a druhý mikrofon pro zachycení a odstranění okolního hluku během hovoru. Nikde není štěrbina pro sejmutí zadního krytu, takže ačkoli víme, že je možné ho demontovat, nepokoušeli jsme se o to. Ostatně ani nebyl důvod – SIM karta se instaluje z boku a slot pro paměťovou kartu Oppo Find 5 nenabízí.
Shrňme si tedy dojmy:
- Líbí se nám elegantně vypadající provedení s designovou linkou tvořenou předělem mezi sklem na čelní straně a plastovými zády.
- Dílenské zpracování je poměrně dobré, nicméně občas zaslechnete plastové povrzávání zadní části, ovšem při běžném použití jsme byli spokojeni.
- Nápad, použít zdrsněný povrch, hodnotíme jako dobrý – rozhodně lepší, než hladký a lesklý plast, se kterým se můžeme setkat u mnoha jiných mobilů.
- Samozřejmě musíme pochválit notifikační LED.
- Malý potlesk přihází za možnost probudit telefon všemi hardwarovými tlačítky z obou stran.
- Vzhledem provedení, rozložení hmotnosti a skleněné čelní straně se ale obáváme, že tento telefon vám spadne na zem jen jednou (pokud tedy nepřistane na koberci). Corning Gorilla Glass 2 je sice odolné sklo, ale nemusí přežít vše.
Hardware a displej
Začneme obrazovkou, o které již víte, že má úhlopříčku 5″ a rozlišení 1080 x 1920 při velikosti 61,87 x 109,99 milimetrů. Tomu odpovídá jemnost 441 dpi, což je slušná hodnota. Obraz na displeji je skutečně velice jemný, pochvalu si zaslouží především věrné podání barev. Čitelnost na slunci patří rozhodně k těm lepším, pochválit musíme také senzor okolního světla, který pružně reagoval na aktuální podmínky a řídil úroveň podsvětlení „tak akorát“. Z technického hlediska se jedná o IPS LCD panel, který sice nevykouzlí tak černočernou černou, jako SAMOLED, ale za to nabídne reálnější barvy a nevypaluje se. Ke zkreslení barev dochází až při poměrně velkém odklonu od kolmice na rovinu obrazovky. Doteková vrstva je schopna vnímat a interpretovat až deset doteků najednou. K podsvětlení nemáme výhrady – bylo rovnoměrné, bez světlejších nebo tmavších okrajů.
Srdcem telefonu je loňská novinka Qualcomm Snapdragon S4 Pro APQ8064 se čtyřmi jádry Krait, taktovanými na 1,5 GHz. Čip je vyráběn 28nm výrobním procesem, má 16 KB L1 cache, 2 MB L2 cache a podporuje instrukční sadu ARMv7. Stejným CPU je osazena například Sony Xperia Z C6616, LG Optimus G, Sony Xperia Tablet Z, Xiaomi Mi-Two a řada dalších telefonů i tabletů
Grafiku obstarává lehce postarší Adreno 320, oběma sekundují dva gigabajty operační paměti. Dohromady tato sestava podává odpovídající, tedy vysoký výkon, který se ale v některých momentech projevuje citelným zahříváním.
Oppo Find 5 se vyrábí ve dvou verzích: se 16 a 32 GB interního úložiště. My jsme testovali variantu s menší vnitřní pamětí, přičemž z deklarované hodnoty zbylo uživateli pro jeho aplikace a data asi 12 GB. 2 GB jsou telefonem prezentovány jako „vnitřní úložiště telefonu“ („internal phone storage“), dalších 11 GB jako „paměť telefonu“ (phone memory). Vzhledem k nemožnosti rozšíření paměti kartami microSD může být životní prostor méně vybaveného modelu pro náročnější uživatele nedostatečný.
Z hlediska senzorů je telefon vybaven senzorem okolního světla, který řídí podsvětlení obrazovky podle okolních podmínek, přiblížení, jež se stará o zhasnutí displeje při přiložení telefonu k uchu, dále je ve výbavě gyro senzor, senzor zrychlení a digitální kompas.
Technologie
Telefon bude fungovat v sítích druhé a třetí generace, konkrétně GSM 850/900/1800/1900 a UMTS 850/900/1900/2100. Datové přenosy zvládne přes GPRS, EDGE, UMTS, HSDPA, HSUPA a HSPA+. LTE, bohužel, neumí.
Pojďme se podívat na podrobné technické parametry.
Hardwarové parametry
- Procesor: čtyřjádrový, 1,5 GHz, Qualcomm Snapdragon S4 Pro APQ8064 (32bitový, 4x Krait, ARMv7) s grafickým jádrem Adreno 320
- Operační systém: Android 4.1.1 (Jelly Bean) s grafickou nadstavbou (testovaný kus měl sestavení X909EN_13_130709_Beta)
- Interní paměť: 16 nebo 32 GB, bez možnosti rozšíření paměťovými kartami microSD
- Operační paměť: 2 GB, LPDDR2
- Velikost telefonu: 68,8 x 141,8 x 8,9 milimetrů
- Hmotnost telefonu s baterií: 165 gramů
- Displej: úhlopříčka 5 palců (61,87 x 109,99 mm = úhlopříčka 126,19 mm), IPS TFT, dotykový, kapacitní, s rozlišením 1080 x 1920 bodů (443 dpi), 16 777 216 barev
- GPS: ano, včetně AGPS
- Wi-Fi: 802.11a/b/g/n
- Bluetooth: 4.0
- NFC: ano
- Konektory: 3,5 mm stereo audio jack, microUSB (USB 2.0)
- Senzory: zrychlení, okolního světla, přiblížení, gyro, digitální kompas
- Fotoaparát: 13 Mpx (4128 x 3026 bodů), autofokus, se dvěma přisvětlovacími LED, natáčení videa: v rozlišení až 1920 x 1080 bodů
- Přední kamera: 2 Mpx – fotografie až v rozlišení 1600 x 1200 bodů, natáčení videa 1280 x 720 bodů při 24 fps
- Baterie: 2 500 mAh, Li-Ion
Testy výkonu (benchmarky)
Výkon v benchmarcích jsme měřili obvyklým způsobem, kdy každý test provádíme desetkrát, nejhorší a nejlepší výsledek škrtáme, ze zbylých hodnot počítáme aritmetický průměr. Jestliže se tato hodnota odchyluje od mediánu naměřených výsledků o více než jedno procento, celý test opakujeme.
Neocore
Test Neocore nebylo možné spustit, protože v době vzniku recenze nepodporoval zařízení s API vyšším než 15.
NenaMark 2
- Sony Xperia Z – 60,0 fps
- Oppo Find 5 – 59,9 fps
- Nexus 4 – 59,1 fps
- Samsung Galaxy S III – 58,7 fps
- Samsung Galaxy Note II – 57,6 fps
- Asus Eee Pad Transformer Prime – 51,8 fps
- Samsung Galaxy S II – 38,9 fps
- Samsung Galaxy Beam – 35,9 fps
- Huawei Ascend Y300 – 33,2 fps
- Samsung Galaxy W – 30,7 fps
- Huawei Honor – 30,1 fps
- HTC EVO 3D – 25,3 fps
SmartBench 2012 Productivity index
- Samsung Galaxy S4 – 7206
- HTC One – 6499
- LG Optimus G – 5232
- Sony Xperia Z – 5014
- Oppo Find 5 – 4996
- Samsung Galaxy Note II – 4870
- Huawei Ascend P6 – 4708
- Zopo C2 Platinum – 4341
- Samsung Galaxy S III – 3984
- Nexus 4 – 3247
- Samsung Galaxy Beam – 2255
- Huawei Ascend Y300 – 2115
- Huawei Honor – 1029
SmartBench 2012 Games index
- Nexus 4 – 3267
- LG Optimus G – 3112
- HTC One – 2844
- Samsung Galaxy S4 – 2436
- Sony Xperia Z – 2402
- Samsung Galaxy Beam – 2159
- Huawei Honor – 2142
- Oppo Find 5 – 2109
- Huawei Ascend P6 – 1973
- Huawei Ascend Y300 – 1722
- Samsung Galaxy Note II – 1650
- Zopo C2 Platinum – 1633
- Samsung Galaxy S III – 1610
Quadrant Standard Edition
- HTC One – 12 524
- Samsung Galaxy S4 – 12 493
- Sony Xperia Z – 8064
- Oppo Find 5 – 7435
- LG Optimus G – 6934
- Samsung Galaxy Note II – 6039
- Samsung Galaxy S III – 5313
- Huawei Ascend P6 – 5303
- Nexus 4 – 4796
- HTC One X – 4692
- Zopo C2 Platinum – 4 678
- Samsung Galaxy S II – 3326
- Samsung Galaxy Beam – 2832
- Huawei Ascend Y300 – 2364
- Huawei Honor – 2021
- Huawei Vision – 1874
- Samsung Galaxy W – 1473
- Emgeton Meizu M9 – 1368
Antutu Benchmark
- Samsung Galaxy S4 – 23 798
- HTC One – 22 499
- Oppo Find 5 – 18 790
- LG Optimus G – 18473
- Nexus 4 – 16 058
- Zopo C2 Platinum – 14 290
- Samsung Galaxy Note II – 13 601
- Sony Xperia Z – 11 801
- Asus Eee Pad Transformer Prime – 10 624
- Samsung Galaxy S III – 8288
- Huawei Ascend Y300 – 6253
- Samsung Galaxy S II – 5598
- Samsung Galaxy Beam – 5325
- Samsung Galaxy W – 3898
- Huawei Honor – 3865
- Huawei Vision – 2558
Herní výkon
Carmageddon – asi nejšílenější řežba z testovaných her nastartovala na Oppo Find 5 velmi rychle. Po absolvování úvodních animací jsme se směle mohli pustit do zabíjení nic netušících chodců a agresivních oponentů. Nutno konstatovat, že na tomto telefonu je hraní radostí, zaznamenali jsme jen minimální zadrhnutí, způsobená spíše ne zcela dokonalou optimalizací hry pro takto vysoká rozlišení, což potvrzovaly i některé skutečně titěrné dialogy. Celkově vzato je Carmageddon na Oppu velmi dobře hratelný. Počítejte ale s poměrně silným zahříváním telefonu.
Real Racing 3 – hra při prvním pokusu o stažení bezmála gigabajtového balíčku protestovala, že se soubor nepodařilo stáhnout celý. Druhý pokus již proběhl hladce a Real Racing 3 nastartoval poměrně rychle. Závodění bylo v pohodě, jen tu a tam se objevilo drobné „zakopnutí“, které se ale děje patrně i na nejvýkonnějších mobilech současnosti. Efekty lesku i odletujícího prachu od kol se nijak neprojevovaly na plynulosti hraní, taktéž meziherní animace vypadaly pěkně. Drobným zádrhelům se tradičně Real Racing neubránil při úvodním zobrazení startovního pole. Hra hrála velmi pěkně, gyroskop správně interpretoval i jemné náklony telefonu, takže bylo možné jemně si pohrávat se zatáčkami a celkově běžela nad obvyklé poměry plynule. Pouze jsme opět nemohli necítit značné zahřívání telefonu.
Fruit Ninja Free – hra, postavená na netradičním způsobu krájení ovoce je pro tuto velikost obrazovky ideální. Prsty po krycím skle pohodlně kloužou, interpretace doteků je přesná a rychlá. Jen výjimečně se nám hra při „zběsilém šmrdlání“ mírně zadrhla, což není právě obvyklé. Nalezení správného uchopení telefonu také nebylo úplně snadné.
Arma 2: Firing Range – tato hra dává telefonům obvykle docela slušně zabrat, nicméně Oppo Find 5 si s ní poradil velmi dobře. Pohyb v obraze byl plynulý, dokonce ani listy vrtule opodál stojící helikoptéry se nezadrhávaly. Samozřejmě je nutné počítat s tím, že u podobně náročných her se telefon docela hodně zahřeje.Grand Theft Auto III z nějakého důvodu (problém s verzí Androidu?) není s Oppo Find 5 kompatibilní, takže tuto hru nebylo možné ani nainstalovat.
Flick Golf! – hra nastartovala rychle a po celou dobu běžela naprosto plynule. Herní animace byly bez sebemenších zádrhelů. S ohledem na velikost zařízení ale bylo k hraní nutné používat obě ruce. Chybějící hranice mezi tlačítky a displejem občas vedla k nechtěnému stisku a vypadnutí ze hry.
Celkově můžeme konstatovat:
- Model se 16GB vnitřní pamětí bez možnosti rozšíření paměťovými kartami microSD může být pro „skalní pařany“ nedostačující. V takovém případě doporučujeme pořídit verzi se 32 GB interního úložiště.
- Adreno 320 sice nepatři k vrcholu grafických akcelerátorů, i s náročnějšími hrami si ale poradí poměrně dobře.
- I s ohledem na velikost obrazovky a Full HD rozlišení můžeme Oppo Find 5 označit jako telefon vhodný pro hraní her.
Připojení k počítači
Jestliže telefon připojíte kabelem, který je součástí balení, k počítači, objeví se dialog s následujícími možnostmi:
- Only Charging – pouze nabíjení, během kterého nebude možné žádným způsobem pracovat se soubory v paměti zařízení.
- Storage device – připojí paměť telefonu jako takzvané mass storage zařízení. Vůči systému v PC se tak telefon bude jevit jako běžný flashdisk a se soubory půjde pracovat skrze jakéhokoli správce souborů.
- Media device (MTP) – dnes již prakticky standardní připojení, během kterého je telefon systému předložen jako multimediální zařízení. Z hlediska přenosu souborů tam i zpět není výraznějších rozdílů mezi „mass storage“ a tímto způsobem. K souborům v zařízení se ale dostanete pouze přes Průzkumníka, kde je telefon k nalezení v ostatních zařízeních jako X909. S jiným správcem souborů lze k datům přistupovat jedině tehdy, pokud daná aplikace podporuje (například skrze doinstalovatelný plugin) protokol MTP.
Konektivita
Oppo Find 5 umí s okolním světem komunikovat následujícími způsoby:
- Mobilní sítě: GSM 850/900/1800/1900 a UMTS 850/900/1900/2100
- Mobilní data: GPRS, EDGE, UMTS a HSPA (42,2a 5,76 Mbps)
- Bezdrátové sítě: 802.11 a/b/g/n
- Bluetooth: 4.0
- NFC
Z hlediska práce v mobilní síti a datových přenosů nebudeme mít vážnější výhrady – telefon fungoval tak, jak jsme v daných oblastech zvyklí, nezaznamenali jsme žádné výpadky signálů ani bezdůvodná přerušení datových přenosů.
Wi-Fi jsme testovali ve dvou oblastech, přičemž telefon se připojoval k routerům TP Link, podporujícím standardy 802.11 g a 802.11 n. Indikovaná síla signálu byla velmi dobrá, z hlediska dosahu lze Oppo Find 5 řadit k průměru. Citlivost přijímače je o něco nižší – telefon zpravidla viděl v okolí méně bezdrátových sítí, než bývá obvyklé. Z hlediska stability spojení jsme nezaznamenali žádné potíže.
Oppo Find 5 podporuje následující režimy sdílení Internetu:
- USB tethering.
- Wi-Fi hotspot.
- Bluetooth tethering.
Zapomenout bychom neměli ani na funkci Wi-Fi Display, která vysílá obraz na obrazovce kompatibilního monitoru či televizoru přes HDMI. Adaptér, převádějící signál, ale není součástí balení a telefon samotný HDMI neumí.
Bluetooth jsme vyzkoušeli v automobilu z koncernu VW. První spárování proběhlo v pořádku a po celou dobu testu se telefon připojoval bez problémů. Kontakty se úspěšně přenesly do palubního počítače, volání přes hlasité handsfree a vzdálené ovládání telefonu šlapalo tak, jak bychom čekali.
Funkci NFC jsme v praxi netestovali.
GPS
GPS jsme testovali jak při běžném nasazení, tak v poněkud komplikovanějších podmínkách, na které běžný uživatel narazí spíše výjimečně. Skrze nastavení lze kromě čipu GPS použít také lokalizaci skrze lokalizační službu Google, která k určení přibližné polohy používá informace o okolních Wi-Fi sítích a mobilních vysílačích.
V rychlosti nalezení pozice Oppo Find 5 doslova exceluje – úvodní fix mu zpravidla netrvá déle než jednotky sekund. Pochválit musíme spolehlivý elektronický kompas, projevující se tím, že navigace při zastavení neměnila směr v domnění, že stojíme opačně.
Pro testování navigací jsme použili navigační aplikace Waze, Sygic a Be-On-Road. Se všemi třemi programy fungoval telefon bez sebemenších problémů, rychle určoval polohu i směr jízdy a bleskově přepočítával trasu v případě nedodržení pokynů. Jedinou výhradu bychom měli ke skutečnosti, že kvůli anglickému rozhraní byly všechny aplikace ve výchozím stavu v angličtině. Naštěstí je bylo možné přepnout do českého jazyka.
Oceňujeme také dobrou hlasitost a sytost reproduktoru – pokyny „plechové huby“ byly slyšet i během jízdy po dálnici D1 v oblasti Vyškova.
Podle aplikace GPS Status & Toolbox dokázal telefon „vidět“ až 12 satelitů (výjimečně 15) a určování polohy prováděl až z deseti z nich. Zpravidla se počet satelitů pohyboval mezi 8 a 12, deklarovaná odchylka byla nejčastěji kolem pěti metrů s krokem po jednom metru.
Samozřejmě jsme s telefonem vyrazili na geocaching. V hustých lesích na jihozápadě Brna se Oppo Find 5 neztratil a relativně spolehlivě nás vodil k pokladům. Občas, zejména v okamžicích, kdy se nad námi tyčily koruny vysokých stromů, ale deklaroval odchylku až deset metrů, což ovšem u mobilního telefonu není nic neobvyklého.
Při poměrně intenzivním geocachingu vydržel mobil fungovat pět až šest hodin, spuštěná navigace Waze odebírala v průměru 25 % baterie za hodinu, takže teoretická výdrž při navigování je čtyři hodiny.
Telefon tedy hodnotíme v tomto směru jako nadprůměrně dobrý, vhodný nejen pro běžné nasazení, ale také v situacích, kdy záleží na co možná nejpřesnější poloze.
Baterie a výdrž telefonu
Při praktickém používání jsme byli s výdrží baterie poměrně spokojení, nicméně zapojení telefonu do nabíječky před usnutím a odpojení po probuzení bude pro případné majitele každodenním rituálem. Zhasnutý telefon, ležící těsně vedle Wi-Fi routeru, s několika nainstalovanými aplikacemi, které prováděly pravidelné aktualizace dat, odebíral mobil v průběhu 21 hodin průměrně 3,46 % baterie za hodinu. Teoretická výdrž při tomto způsobu (ne)používání tak byla kolem 29 hodin. Při geocachingu vydržel Oppo Find 5 šest hodin, což lze považovat za dobrý výsledek, navigovat s Waze (tj. s rozsvíceným displejem, aktivními mobilními daty a zapnutou GPS) zvládne bez připojení nabíječky přibližně čtyři hodiny, a to je jen lehce nadprůměrná hodnota. Za půlhodinu hraní jsme „zaplatili“ úbytkem patnácti procentních bodů ukazatele baterie, takže teoreticky lze předpokládat, že Oppo Find 5 vydrží něco kolem tří hodin nepřetržité pařby.
Pochopitelně nemůže chybět syntetický test výdrže baterie s pomocí aplikace AnTuTu Tester, simulující maximální zatížení při rozsvíceném displeji. Vzhledem k počtu jader a rychlosti procesoru v součtu s velikostí a rozlišením obrazovky jsme neočekávali převratný výsledek.
Celý test trval přesně dvě hodiny a šest minut, během kterých došlo k vyčerpání baterie z indikovaných 100 % kapacity na 19 %.
- Samsung GT-i5800 – 758 bodů
- Vodafone 845 – 647 bodů
- Samsung Galaxy Note II – 637 bodů
- Samsung Galaxy S III – 569 bodů
- Emgeton Meizu M9 – 566 bodů
- LG Optimus One – 527 bodů
- Huawei Vision – 501 bodů
- Sony Xperia Z – 501 bodů
- Asus Eee Pad Transformer Prime (jen displej) – 462 bodů
- Samsung Galaxy W – 442 bodů
- Huawei Honor – 402 bodů
- Oppo Find 5 – 377 bodů
- Huawei Ascend Y300 – 335 bodů
- Emgeton Consul – 280 bodů
- Samsung Galaxy S II – 265 bodů
- Nexus 4 – 189 bodů
Teplota během testu vyšplhala z původních 24,6ºC na 42,3ºC, takže na rozdíl od Nexusu 4, který byl schopen dosáhnout až 56,8ºC, Oppo jako topení neposlouží :).
První spuštění
Po zapnutí telefonu se nejprve na obrazovce objeví zelené logo výrobce, chvilku na to zazní krátká, jednoduchá zvuková znělka složená z tónů klavíru. Překvapivě se uživatele v dalším kroku neujme tradiční průvodce nastavením, ale systém rovnou nastartuje do uživatelského rozhraní. Méně zkušení uživatelé tak budou muset buď „přelouskat“ anglický návod, který najdou na domovské obrazovce, nebo požádat o pomoc někoho zkušenějšího. Úvodní nastavení může začátečníkovi ještě zkomplikovat skutečnost, že celé uživatelské rozhraní je kompletně v angličtině, protože Oppo Find 5 „neumí sésky“.
Připojení k Wi-Fi, stejně jako spárování s účtem Google tak bylo zcela v naší režii. Po připojení ke Google jsme byli obratem vyzváni k aktualizaci dvanácti předinstalovaných aplikací, včetně dvou, které je nutné akceptovat manuálním schválením.
Start kompletně nakonfigurovaného systému trvá kolem půl minuty, což lze považovat za velice dobrou hodnotu.
Uživatelské prostředí
Kromě toho, že Oppo Find 5 přichází s vlastní grafickou nadstavbou, která levituje někde mezi grafikou telefonů od Sony a alternativní ROMky MIUI, může být pro někoho zásadní fakt, že telefon nekomunikuje česky. V systémových nastaveních naleznete angličtinu, němčinu, španělštinu, indonézštinu, italštinu, portugalštinu, vietnamštinu, turečtinu, ruštinu a několik dalších především asijských jazyků, češtinu ani slovenštinu ale nikoli. S tím souvisí skutečnost, že všechny aplikace, které nainstalujete, budou ve výchozím nastavení v angličtině (či jiném vámi zvoleném jazyce). Pokud to daný program dovoluje a umí, není pochopitelně problém přepnout ho do češtiny.
Celkově je hloubka úprav poměrně velká – v podstatě nenarazíte na žádný prvek, který by vypadal jako v holém Androidu, jak ho můžete znát z Nexusů.
Změny začínají již odemykací obrazovkou, ukazující aktuální datum a čas. Odemyká se horizontálním tahem prstu, kterým obrazovku jakoby otočíte kolem vlastní osy, čímž se dostanete na domovskou obrazovku. Widgety na odemykací obrazovce nejsou k dispozici, protože tato funkce je součástí Androidu 4.2, zatímco zde se díváme na telefon s Androidem o generaci starší. Nenápadnými ikonkami ve spodní části jsou indikovány zmeškané hovory a přijaté SMSky, nicméně Oppo neumožňuje přímý vstup do aplikací pro volání nebo správu textových zpráv. V nastavení naleznete celkem čtyři různé způsoby odemykání, včetně klasického kroužku a horizontálního posuvníku, nechybí ani odemykání obličejem, PINem a gestem.
Po odemknutí telefonu se dostanete na domovskou obrazovku, sestávající ve výchozím stavu z pěti, maximálně pak devíti ploch, mezi kterými budete přepínat horizontálním posuvem. Bohužel zde nefunguje „nekonečná“ smyčka, umožňující pohyb kterýmkoli směrem.
Ikony jsou zobrazovány v matici 4×4, zástupce lze sdružovat do složek pouhým přetažením jedné ikony nad druhou, otevřenou složku lze jednoduše pojmenovat. Nelíbil se nám způsob odstraňování ikon z plochy, kdy je nutné zástupce držet a přetáhnout k horní hraně obrazovky, což při této velikosti displeje jednou rukou uděláte jen těžko.
Dlouhým stiskem volného místa na některé z domovských obrazovek vyvoláte režim úprav, ve kterém lze přidávat a odebírat plochy, měnit tapety domovské a/nebo odemykací obrazovky a samozřejmě přidávat widgety. Přidávání widgetů je, bohužel, řešeno tím nejméně šťastným způsobem – jsou zobrazovány formou zmenšeného náhledu v dolní liště vždy po třech v jednom řádku. Pozitivní je, že uživatel vidí, jak widget bude vypadat, jenže při několika desítkách widgetů může být listování k poslednímu otázkou ošoupání konečku prstu.
V dolní liště je čtveřice ikon:
- Telefon – slouží pro vstup k aplikaci pro volání a indikuje počet zmeškaných hovorů.
- SMS – zástupce aplikace pro správu textových zpráv, který ukazuje počet nepřečtených SMS.
- Seznam aplikací – vstup do seznamu nainstalovaných programů, který se po otevření mění v zástupce pro návrat na domovskou obrazovku.
- Fotoaparát – otevře aplikaci.
Počet ikonek lze zvýšit až na pět – stačí jen přetáhnout požadovaného zástupce ze seznamu aplikací. Stejně snadné je odebrání kterékoli ikony jejím přetažením k horní hraně obrazovky. Složky ale v dolní liště podporovány nejsou.
Prakticky kompletního přepracování se dočkala horní notifikační lišta. Po rozbalení ukazuje zcela nahoře aktuální datum a čas a poskytuje také tlačítko pro rychlý vstup do nastavení. Následuje pětice přepínačů pro vypnutí/zapnutí Wi-Fi, ukončení všech zbytných procesů, přepnutí mezi běžným a tichým režimem, vypnutí/zapnutí rotace obrazovky a datových přenosů. Chyběla nám možnost vypínání a zapínání GPS a Bluetooth.
Pod přepínači následuje tradiční seznam oznámení, která lze hromadně smazat tlačítkem Clear situovaným dole. Zajímavostí je informace o přenesených datech v aktuálním dni a měsíci.
V zavřeném stavu přináší notifikační Oppo poněkud nekonvenční zpracování – vpravo zůstal ukazatel baterie a času, ale zobrazují se zde ikonky aplikací, které nám chtějí něco sdělit, indikátor budíku, datového připojení a režimu zvuku se spolu s ukazatelem síly signálu mobilní sítě přesunuly doleva. Po týdenním používání ale můžeme konstatovat, že se na tento způsob dá zvyknout.
Na co se zvyká hůře, jsou ne právě vhodně zvolené barvy, které v některých případech balancují na hranici čitelnosti. Světle šedý text se na bílém pozadí prostě nečte dobře.
S netradičním zpracováním přichází také systémové nastavení, ve kterém vynikne styl grafické modifikace, jehož se u Oppa dopustili. Podobně, jako například u nejnovějších Samsungů, je nastavení rozděleno do několika sekcí – v tomto případě jsou vedle hlavních parametrů zvlášť „vypíchnuta“ nastavení zobrazení, zvuku a osobních informací. Většinou ale není problém logicky odvodit, kam výrobce zašil tu či onu položku.
Seznam aplikací nepřekvapí žádnými výstřelky – nabízí ikony ve čtyřech řádcích a čtyřech sloupcích, mezi obrazovkami se listuje horizontálním posunem a to, na které „stránce“ se aktuálně nacházíte, poznáte z teček nad dolní lištou. Podporovány jsou složky, takže si můžete sdružit související programy a celý seznam tak výrazně zkrátit. Pod tlačítkem Menu se skrývá možnost vyhledávání v seznamu. Líbil se nám režim snadné odinstalace, kdy stačí na jedné z ikon podržet prst, načež se u všech ikonek objeví černý křížek. Pouhým tapnutím pak můžete kterýkoli program odinstalovat. Kuriozitou je označování nových (nebo přesněji řečeno „ani jednou nepoužitých“) aplikací červeným štítkem „new“.
Seznam aplikací nenabízí žádný jiný způsob zobrazení (např. vertikální posouvání po řádcích), ani jakýkoli způsob řazení. Pokud je to pro vás zásadní problém, můžete ho vyřešit snadno instalací alternativního launcheru.
Klávesnice
Jednou z věcí, kterou Oppo u modelu Find 5 „neohnul k obrazu svému“, je klávesnice. Setkáváme se zde tedy s tradiční „androidí“ QWERTY klávesnicí, která je ve výchozím stavu v angličtině. Naštěstí není problém si přes nastavení zapnout českou nebo slovenskou klaviaturu.
V základním rozložení citelně chybí čárka, která se ale dá zapnout deaktivací dedikované klávesy pro hlasový vstup. Tlačítka po stisku vibrují (lze vypnout), případně vydávají zvuk a vyskakují nad stisknutou klávesu (je možné zapnout). K dispozici je také automatická oprava překlepů či napovídání dalšího slova. Co, bohužel, klávesnice z Androidu 4.1.x ještě neumí, je psaní tahem. K přidání slova do uživatelského slovníku jsou potřeba celkem tři tapnutí, což je poněkud mnoho.
Celkově vzato: výchozí systémová klávesnice nenadchne, ale ani neurazí. Poskytne dostatečný komfort pro běžné psaní, a pokud byste chtěli nějaké nadstandardní funkce, můžete si stáhnout z Obchodu Play jednu z mnoha alternativ. Rozhodně oceňujeme skutečnost, že namísto pokusů o vynalezení kola vsadil výrobce sice na „ne tak vychytanou“, ale na osvědčenou klávesnici.
Kontakty a telefonování
Aplikace pro telefonování nabízí čtyři sekce – číselník, kontakty, skupiny a oblíbené. Začneme sekcí Dial, kde na jednom místě najdeme seznam uskutečněných i zmeškaných hovorů, jakož i číselník pro zadávání čísel. Vyhledávání stylem T9 funguje jen částečně – problémem jsou české znaky ve jménech. Prohledávány jsou pouze začátky jmen, takže volba „526“ sice najde Jankovskou, Jana, Janu i Kamilu, ale ne Blanku čí Tísňové volání.
Adresář kontaktů na záložce Contacts zobrazuje na prvních místech jména, obsahující v prvním písmenu znak s diakritikou. Štěpánku, Šimona či Šárku tak nenajdete za písmenem S, ale hned na začátku. Problémy činí také vyhledávání jmen s nabodeníčky – například Čecha nám adresář nenašel. Přes nastavení lze zapnout jen zobrazování kontaktů s telefonními čísly a jen z vybraných účtů resp. složek. Nenašli jsme ale možnost řazení podle jména nebo příjmení, ani volbu, který z těchto údajů má být zobrazen první.
Nový kontakt lze uložit na SIM kartu, do telefonu, do adresáře Google, případně, pokud jsou nakonfigurovány, do dalších úložišť (např. na Exchange). Jednu z voleb lze nastavit jako výchozí – v takovém případě nebudete při zakládání nového kontaktu dotazováni. Doporučujeme používat adresář Google – kromě toho, že budete mít kontakty zálohované v cloudu, a nebudete tak muset už nikdy řešit jejich přenos z jednoho telefonu na druhý, nabízí toto úložiště možnost přidání nespočtu volitelných položek (telefonních čísel, e-mailových adres, fyzických adres, poznámek, důležitých dat…).
Na záložce Groups jsou skupiny, přičemž podporovány jsou jak lokální, tak i skupiny v adresáři Google. Můžete si takto například seskupit kamarády, se kterými chodíte hrát fotbal či na pivo, a rozeslat jim hromadnou zprávu.
Na poslední záložce Favorites najdete vytažené jen ty kontakty, které jste označili jako oblíbené.
Příchozí hovor lze přijmout, odmítnout, nebo odmítnout se současným odesláním textové zprávy. K odmítnutí poslouží také tlačítko pro zhasnutí displeje.
Během hovoru jsou k dispozici tyto funkce:
- V horní části displeje jméno kontaktu (pokud je v adresáři), země a region (odvozuje se z čísla volajícího), telefonní číslo a doba trvání hovoru.
- Note – otevře v aplikaci Notes novou poznámku, kam si můžete zapsat, vyfotit nebo nakreslit myšlenku, která vás napadla během hovoru.
- Hold – podržení aktivního hovoru.
- Contacts – vstup do kontaktů (například kvůli přizvání dalšího účastníka ke konferenčnímu hovoru).
- Mute – deaktivace mikrofonu.
- Dialpad – zobrazení číselníku (vhodné při komunikaci s hlasovými automaty).
- Speaker – přepnutí na hlasité handsfree.
- Ukončení hovoru.
Chybělo nám jen tlačítko pro rychlé zapnutí a vypnutí Bluetooth a připojení/odpojení k handsfree sadě, naopak jako praktickou vychytávku hodnotíme rychlý přístup k poznámkám, byť bychom ocenili možnost nastavit si pro tyto účely jinou aplikaci.
Z hlediska kvality hovorů jsme nezaznamenali problém – my ani druhá strana jsme nezachytili výpadky nebo nekvalitní přenos hlasu.
Fotoaparát a natáčení videa
Aplikaci Fotoaparát Číňané upravili k obrazu svému. Je otázkou osobních preferencí, zda provedené úpravy jsou spíše k horšímu nebo lepšímu. Ovládání je rozděleno do dvou postranních lišt. Vpravo najdeme shora přepínač mezi natáčením videa a pořizováním fotek, softwarovou spoušť (chválíme za praktický nápad použít tlačítka hlasitosti jako HW spoušť), dole je zmenšený náhled posledního snímku, sloužící jako zástupce pro vstup do Galerie.
Prostřední část obrazovky pochopitelně slouží k zobrazení fotografované scény a nechybí ani možnost ostření na bod, určený dotykem prstu.
Nejpestřejší nabídka se nachází v levém panelu. Shora zde nalezneme přepínání mezi přední a zadní optikou, volbu režimu blesku (zapnutý/vypnutý/automaticky) a výběr způsobu focení (normální/HDR/Beautify/Panorama).
Pod tlačítkem vlevo dole se skrývá veškeré další nastavení, jež si proletíme v bodech:
- Rozlišení: 13 Mpx/10 Mpx/3 Mpx/2 Mpx
- Časovač: vypnuto/zapnuto
- Zvuk: vypnuto/zapnuto
- Detekce úsměvu: vypnuto/zapnuto
- Ukládání polohy do EXIFu snímku: vypnuto/zapnuto
- Zobrazení mřížky: vypnuto/zapnuto
- Návrat k výchozím nastavením
Z pohledu možností nastavení tedy aplikace patří spíše k těm chudším – chybí například vyvážení bílé, kompenzace expozice, nastavení kontrastu a ISO, ale i specializované scénické režimy.
Kvalita fotografií, pořízených tímto telefonem, nezklame, ale ani vysloveně nenadchne. I za dobrých světelných podmínek se na jednolitých plochách se často objevuje šum, podání barev je spíše mdlejší, dokonce jsme v některých případech zaznamenali mírně nafialovělý nádech. Na ne právě nadšeném hodnocení se podílí také úroveň komprese, kterou není možné uživatelsky ovlivnit. Při rozlišení 13 Mpx a rozměrech 3120 x 4208 obrazových bodů bychom očekávali větší výslednou velikost souborů, než je 4,24 MB (počítáno na základě 276 pořízených fotek v různých podmínkách; velikost souborů oscilovala mezi 1,82 MB a 7,47 MB).
Ještě o něco tristnější je situace za zhoršených světelných podmínek. Stačí přítmí smíšeného lesa a telefon prostě „neudržíte“ – fotky budou rozmazané, nemluvě o sílícím šumu. Ani dvojitý LEDový blesk situaci příliš nepomáhá – kromě nevelkého dosahu má poněkud nerovnoměrný svit. V tu chvíli se dvakrát tolik projeví nemožnost nastavení ISO. Od foťáku, vybaveného technikou od Sony, bychom ale čekali o dost lepší výsledky.
Pro focení makro snímků nemá Oppo Find 5 samostatný režim, takže jsme použili automatiku. Výsledky můžeme označit jako velmi dobré – z osmi centimetrů nelze ostrosti snímku vytknout nic, při focení ze vzdálenosti šesti centimetrů jsme zaznamenali jen drobné rozostření krajů.
Jestli fotoaparát tohoto telefonu v něčem vyniká, pak je to rychlost pořizování snímků – v běžném režimu jich v maximálním rozlišení umí „nacvakat“ v průměru 1,7 za sekundu.
V následující galerii si můžete prohlédnout zmenšené náhledy snímků, pořízených fotoaparátem telefonu Oppo Find 5.
Dvacet ukázkových fotografií v plném rozlišení můžete zhlédnout na Google+, nebo stáhnout v původním rozlišení zabalené do archivu (soubor má 92,6 MB).
V režimu natáčení videa jsou možnosti nastavení ještě chudší – ovlivnit lze:
- Výběr přední nebo zadní optiky.
- Přisvětlení LED bleskem: zapnuto/vypnuto.
- Rozlišení: 1080p/720p/480p/480p slow motion
- HDR: zapnuto/vypnuto.
- Nahrávání zvuku: zapnuto/vypnuto.
- Ukládání polohy do videa: vypnuto/zapnuto
- Zobrazení mřížky: vypnuto/zapnuto
- Návrat k výchozím nastavením
Pořízené video je ve formátu MPEG4 (H264) v rozlišení 1920 x 1088 obrazových bodů při 30,97 snímcích za sekundu se stereo zvukem AAC 48000 Hz, 96 kbps. Jedna minuta záznamu zabere přibližně 90 MB. Asi největším pozitivem, které jsme našli, je možnost přeostřit během natáčení tapnutím na bod na displeji.
Telefon tedy asi na vaší dovolené nenahradí kameru ani kompaktní fotoaparát, nicméně vezmeme-li ohled na cenu, pak můžeme konstatovat, že jako obrazový záznamník Oppo Find 5 obstojí průměrně.
Oppo Find tedy nejspíš nenahradí digitální kameru ani kompaktní fotoaparát. Vezmeme-li v úvahu skutečnost, že se jedná o mobilní telefon, musíme v tomto případě hodnotit jen jako průměr. Největší kritiku si zaslouží především kvalita obrázků v slabším osvětlení a malé možnosti nastavení.
Následuje ukázka natočeného videa.
Ukázkové video natočené telefonem Oppo Find 5
Multimédia
Pro přehrávání hudby jsou připraveny dva přehrávače – vlastní aplikace Music a Play Music od Google. Podívejme se nejprve na přehrávač, kterým vybavil telefon jeho výrobce. Aplikace nabízí všechny skladby, uložené v paměti telefonu, roztříděné podle názvu skladby, interpreta, nebo alba. Kromě toho podporuje také seznamy skladeb (playlisty), které si může vytvářet sám uživatel, nebo mu je sestavuje přehrávač (jde o seznamy nejčastěji hraných, posledních přehraných a naposledy přidaných písniček).
Během přehrávání skladby je zobrazován název písně, jméno interpreta, eventuálně obrázek alba. Ovládací prvky nepřekvapí – je tu pozastavení a opětovné spuštění přehrávání, stejně jako přeskakování mezi skladbami tam i zpět. Nechybí přehrávání písniček v náhodném pořadí, nebo opakování aktuální či všech skladeb. Přímo z aplikace je také právě přehrávanou píseň možné nastavit jako vyzvánění.
V nastavení lze aktivovat automatické pozastavení přehrávání, přeskakování mezi skladbami zatřesením či zobrazování slov právě přehrávané písničky. K dispozici je také šest přednastavených ekvalizérů, nicméně pokud byste si chtěli vyladit podání zvuku podle svých představ, budete mít smůlu – vlastní nastavení přehrávač neumí.
Při této příležitosti jsme také chtěli vyzkoušet sluchátka, která jsou součástí balení, nicméně telefon jejich připojení nedetekoval a nadále přehrával hudbu výhradně přes hlasitý reproduktor. Nemohli jsme tak ani ověřit, zda technologie Dirac HD, na kterou má Oppo licenci, skutečně zlepšuje kvalitu zvuku ze sluchátek, jak slibuje.
Přehrávač Play Music nabízí o něco modernější rozhraní ve stylu Holo UI, třídí soubory podle žánru, interpreta, alba a názvu písničky. Na rozdíl od výše zmiňované aplikace nabízí přizpůsobení zvuku s pomocí pětipásmového ekvalizéru s možností nastavení basové složky a 3D efektu.
Přehrávač videí, který najdete pod ikonou Video, je sice co do rozhraní minimalisticky jednoduchý, překvapí ale podporou souborů MKV, DivX a Xvid s rozlišením až Full HD, včetně zobrazení titulků, pokud jsou k danému filmu k dispozici. Vyzkoušeli jsme v telefonu přehrát videa několika formátů s následujícími výsledky:
- Soubor MKV, MPEG4 (H264) 720 x 576 @ 25 fps, zvuk AAC 24 kHz 6ch – telefon video přehrál
- Soubor AVI, Xvid 640 x 360 @ 23,976 fps, zvuk MPEG Audio Layer 3 48 kHz, stereo s titulky v externím souboru – telefon video přehrál, titulky zobrazil, pouze si neporadil s kódováním.
- Soubor MP4, MPEG4 (H264) 720 x 404 @ 23,976 fps, zvuk AAC 48 kHz stereo s titulky v externím souboru – telefon video přehrál, titulky zobrazil, pouze si neporadil s kódováním.
- Soubor MKV, MPEG4 (H264) 128 0x 720 @ 30 fps, zvuk AAC 44,1 kHz stereo –
Asi nejmilejším překvapením tohoto programu je schopnost přehrávání videí v plovoucím okně nad ostatními aplikacemi, která funguje úplně stejně, jako u přehrávače na Galaxy S III/IV. Přímo z programu lze video sdílet skrze DLNA na velkou obrazovku. Samozřejmě nechybí aplikace pro přístup k videím na největším videoportálu Youtube. Tu asi nemusíme nijak podrobněji představovat, takže jen zmiňme, že kromě přehrávání lze videa také nahrávat, komentovat a hodnotit. V aktuální verzi umí aplikace přehrávat video v plovoucím okně, zatímco procházíte stránky portálu.
Příznivce rozhlasového vysílání možná zklame skutečnost, že Oppo Find 5 nepodporuje FM přijímač. Vaše oblíbené rádio si tak na něm nepustíte.
Softwarová výbava
Telefon v testované verzi přišel se čtyřicítkou aplikací. Abychom rozsahem této recenze nepředčili kompletní návod, podíváme se na ně jen velmi zběžně.
Kalkulačka Calculator sice vizuálně vypadá jinak, než nač jsme zvyklí z Androidu, nicméně funguje zcela stejně. Ve výchozím rozložení tedy nabídne základní matematické operace, odsunutím klávesnice do strany se dostanete k pokročilým funkcím.
S předinstalovanou aplikací Calendar jsme nebyli spokojeni a velmi rychle jsme ji nahradili stejnojmenným programem od Google. Kalendář od Oppa sice vypadá graficky o trochu lépe, ale například nepodporuje barvy kalendářů Google, problematické byly také notifikace více událostí najednou. K dispozici je měsíční, týdenní a denní pohled, výrazně nám chyběl náhled v podobě seznamu/agendy. Aplikace také sem tam zamrzla a nezbylo, než ji „sestřelit“.
Program Camera, sloužící k pořizování fotografií a videí, jsme si
Clock jsou hodiny, skládající se z budíku (umí opakování v zadané dny či automatické smazání), světových hodin, stopek (zvládají měření času jednotlivých kol) a minutky.
Neřešíme otázku praktičnosti, nicméně Compass se nám líbil nejen po grafické stránce, ale i možností přepnutí do 3D zobrazení.
Pod ikonou Contacts se skrývá odkaz na jednu ze sekcí aplikace pro telefonování, kterou jsme si podrobně představili v samostatné sekci.
Soubory, stažené internetovým prohlížečem, najdete pod ikonou Downloads.
Jestliže používáte kromě Gmailu také jiné e-mailové servery, využijete aplikaci Email. Ta si poradí s protokoly POP3, IMAP a Exchange serverem, ze kterého kromě e-mailů umí synchronizovat také kontakty a kalendář, ale ne úkoly.
Z předinstalovaného klienta sociální sítě Facebook sice neskáčeme nadšením, neboť jsme přesvědčeni o tom, že tento typ aplikací by si uživatelé měli instalovat sami, dle svých potřeb. Na druhou stranu ale uznáváme, že většina zákazníků tento krok ocení.
Co v holém Androidu nenajdete, je správce souborů. Ten ve výbavě Oppo Find 5 nechybí – najdete ho pod ikonou Files. Nabídne dva pohledy na data – podle typu a běžnou souborovou strukturu. Z funkčního hlediska nechybí asi nic – aplikace umí mazat, kopírovat, přesouvat, přejmenovávat, zobrazovat detaily a dokonce komprimovat a odesílat přes systémové sdílení.
Jako užitečnou hodnotíme aplikaci Flashlight, která promění váš telefon v baterku. Ke svícení pochopitelně používá LED blesku. Vybrat si můžete mezi souvislým svitem nebo pravidelným blikáním.
Jen zběžně proletíme představování jedenácti aplikací Google, které můžete znát skoro z každého Androidu (pokud ne, doporučujeme podívat se na jakoukoli recenzi – například Huawei Ascend Y300). V bodech jsou připraveny:
- G+ Photos – přístup ke snímkům, nahraným na sociální síť Google+ s možností automatického zálohování fotografií do cloudu.
- Gmail – program pro práci s elektronickou poštou na stejnojmenném serveru.
- Google – vyhledávání na Googlu a především osobní asistent Google Now.
- Google+ – alternativní sociální síť pod taktovkou Google samozřejmě nemůže chybět.
- Hangouts – „instantní kecálek“, umožňující komunikaci textem, hlasem i videem.
- Maps – mapová aplikace, jejíž součástí je i navigace.
- Play Books – čtečka elektronických knih s napojením na Obchod Play.
- Play Music – viděli jste v sekci věnované multimédiím.
- Play Store – repozitář (zdroj) aplikací, zajišťující i jejich aktualizace.
- Voice Search – hlasové vyhledávání na Googlu.
- Youtube – klient největšího internetového videoportálu.
Výchozím internetovým prohlížečem je Chrome, které asi nemusíme nějak podrobněji představovat. V testu kompatibility s normou HTML 5 získal browser 429 bodů, benchmarku SunSpider absolvoval s výsledkem 1535,5 ms.
Správce textových zpráv naleznete pod ikonou Messsages. Výrobce se nesnažil být za každou cenu originální a přinesl program, odpovídající zažitým standardům. SMSky jsou tedy seskupeny podle kontaktů (není indikováno, kterým směrem šla poslední zpráva), poté je konverzace s daným kontaktem prezentována formou dialogu dvou stran. Při psaní zprávy nejsou zobrazovány zbývající znaky, ani počet SMS, do kterých bude text rozdělen. Stejně tak není odstraňována diakritika. Pro použití v českém prostředí bychom tedy doporučili použít některou z alternativních aplikací, kterých je v Obchodě Play nespočet.
Aplikaci Music jsme viděli
Oblíbený program Zprávy a počasí najdete pod ikonou News and Weather. Bohužel jsme ale nenašli způsob, jak aplikaci donutit k zobrazování českých zdrojů. Sledovat tak můžete události ze Spojených států.
Notes je poměrně šikovná aplikace na poznámky, do kterých můžete psát, kreslit, nebo vložit fotku. Škoda jen, že data nejsou synchronizována s nějakým cloudovým řešením, aby byla dostupná i odjinud než z telefonu.
Pokud chcete sledovat dění kolem této značky, možná vám přijde vhod klient pro diskuzní fórum, kterého najdete pod ikonou OPPO Forums.
Aplikaci Phone, sloužící pro volání a jako adresář kontaktů jsme si představili
Galerii najdete po ikonou Photos a zobrazí se v ní všechny obrázky z paměti telefonu. Obrázky lze nastavit ke kontaktu, nebo jako tapetu na pozadí, odeslat a smazat. Nechybí rotace a ořez, milým překvapením je pokročilejší editor, ve kterém lze i ze zdánlivě nudného snímku vytvořit umělecké dílko.
Začátečníkům, znalým angličtiny, pomůže při seznamování s novým křemíkovým miláčkem příručka Quick Guide.
Quick Office je kancelářský balík, který si poradí s dokumenty MS Word (DOC, DOCX), Excel (XLS, XLSX), PowerPoint (PPT, PPTX, PPS) a Adobe Reader (PDF), a to včetně nejnovějších formátů. Asi nejvíce nás potěšila skutečnost, že výrobce zabalil plnou verzi, která zvládá dokumenty nejen zobrazovat, ale také editovat. Oppo Find 5 tak můžete na cestách použít i k přípravě dokumentů.
Ikona Settings pochopitelně nevede nikam jinam, než do systémového nastavení, které si Číňané také přizpůsobili podle svých představ.
Pokud potřebujete zaznamenat zvuk, je v nabídce aplikací Sound Recorder – jednoduchý diktafon se základními funkcemi, schopný ukládat zvuk do souborů AMR nebo WAV.
Telefon si sice ve výchozím nastavení zjišťuje aktualizace sám, nicméně patříte-li k nedočkavcům, můžete se zkusit podívat do programu System update. Kromě kontroly nových verzí na webu výrobce můžete také provést update z lokálně uloženého balíčku.
O programu Video jsme si povídali v části věnované přehrávání multimédií.
Jaké je a bude počasí, můžete zjistit s programem Weather, který si sám zjistí polohu a nabídne aktuální stav i výhled na další dva dny. Sledovat lze počasí ve více místech najednou a vše je doprovázeno lehce kýčovitými animacemi.
Kdy, kde a za kolik?
Telefon jsme na Heuréce našli pouze v jednom elektronickém obchodě za cenu lehce přes 14 000 korun. My jsme ho ale měli zapůjčený z e-shopu LevnéSmartphony.cz, kde tento kousek prodávají za baťovských 11 999 Kč. U operátorů a patrně ani klasických „kamenných prodejců“ tento přístroj nepořídíte, takže jediná druhá cesta vede přímo z Číny.
Resumé
Oppo Find 5 je rozhodně příjemným překvapením – za telefon se čtyřjádrovým procesorem, dvěma gigabajty operační paměti a Adrenem 320 bychom u jiných značek často zaplatili vyšší částku. Přitom objektivně i subjektivně nejde o lacině působící zařízení – naopak Oppo je mobil, který se určitě nebudete muset stydět vytáhnout z kapsy, u znalejších přátel jistě vyvolá i žádoucí zájem a zvědavost. Přeci jen je to telefon, který nemá každý a který nevypadá jako deset dalších jeho sourozenců, rozeznatelných od sebe až po návštěvě v sekci Nastavení-Systém.
Líbil se nám netradiční design, který ale skoro jistě rozdělí názory veřejnosti na dvě poloviny. Určitě by se ale s kladným ohlasem setkalo více barevných provedení, včetně veselých odstínů ve stylu současných Nokií.
Z hlediska výkonu nelze mít vážnějších námitek – telefon je díky velmi dobrému hardwaru svižný, takže pokud narazíte na drobné zaškobrtnutí, bude to nejčastěji chybou aplikace, nebo ne zcela dokonale odladěného systému či jeho nadstavby.
Naše kritika bude patřit chybějící lokalizaci do češtiny, kvůli které anglicky (či jiným zvoleným jazykem) bude nejen systém, ale také všechny nainstalované programy. Pochvalu si nezaslouží ani fotoaparát, a to především ve zhoršených světelných podmínkách.
Vytknout musíme také absenci slotu na microSD karty, nicméně pro mnohé zákazníky bude 16 GB jistě dostatečným úložištěm, jehož kapacita jim vystačí na celou dobu životnosti.
Klady
- Velmi dobrý výkon.
- Proti podobně vybavené konkurenci zajímavá cena.
- Slušné dílenské zpracování.
- Dobrý displej s pěkným obrazem a pozorovacími úhly. Vysoké rozlišení a s tím související jemnost.
- Bezproblémová GPS.
- Zdrsněný plast na zadní straně neklouže v dlani tak, jako to „umí“ některé Samsungy.
- Hlasitý reproduktor je dobře slyšet a má sytý zvuk.
- Notifikační LED.
- Plnohodnotný kancelářský balík s možností editace dokumentů.
- Možnost odeslat SMS při odmítnutí hovoru.
- Možnost probuzení telefonu nejen tlačítkem pro zapnutí/vypnutí telefonu, ale také nastavením hlasitosti.
Zápory
- Uživatelské rozhraní bez lokalizace do češtiny nebo slovenštiny.
- Slabší výkon fotoaparátu.
- Při prvním spuštění se uživatele neujme průvodce nastavením
- Komplikovanější instalace ovladačů při připojení k PC.
- Nemožnost rozšíření paměti paměťovými kartami.
Za zapůjčení telefonu k testu děkujeme společnosti LevnéSmartphony.cz, přes kterou si můžete telefon objednat u zahraničního prodejce.
Foto: Valérie Kiliánová.
![Karel Kilián Karel Kilián](https://www.svetandroida.cz/wp-content/uploads/gravatar/ka/karel-kilian-70.jpg)
Karel Kilián je zkušený technický redaktor a copywriter s bohatou praxí v oblasti informačních a komunikačních technologií. Jeho kariéra začala na pozici prodavače, odkud postupně… více o autorovi
Komentáře (22)
Přidat komentář